Bakning är som konst.
Man kan följa prick till prick och följa ett pålitligt recept,
där måtten är exakta och ingredienserna huggna i sten.
Nej, det är inte vidskepligt, det är en försäkring.
Du har helt rätt.
Eller så kan bakning vara ett äventyr,
där bagaren tar sig kreativ frihet och lägger till en helt ny smak,
en påhittig krydda
eller ersätter en nyckelingrediens med ett överraskningsmoment.
Den kreativa metoden kan leda till ett stort misslyckande.
Eller så kan det resultera i ett riktigt mästerverk,
en ren njutning, en Picasso.
Moishe, du bestämmer.
Om nån ringer, säg åt dem att jag är ute och springer.
Hej, Ron!
God morgon, Hannah.
-Har det hänt igen? -Ja.
Du kan väl berätta när du kom hem igår kväll?
HANNAH'S COOKIE JAR BAGERI OCH CAFÉ
STÄNGT-ÖPPET
Ursäkta att jag är sen!
Vad står på schemat den här veckan?
Idag har vi tre specialbeställda födelsedagstårtor
och två dussin cupcakes till födelsedagsfesten med cowboy-tema.
Och på lördag har Woodleys fest.
Malinda har redan lämnat av silverfaten som vi ska lägga kakorna på.
Tjusigt.
Ja, Woodleys älskar att ha den festen varje år
för att tacka oss som har gjort dem så rika.
Ska du gå på festen?
Nej, jag måste upp tidigt dan därpå.
Jag har inte heller nån att gå med.
-Kan du göra i ordning Bettys beställning? -Visst.
Jag vet att jag är tidig, Hannah,
men jag måste stanna till på apoteket innan jobbet,
och man kommer inte sent när man jobbar för Max Turner.
Lisa gör i ordning din beställning nu.
Alla på mejeriet räknar med att jag ska ta med godsaker.
Betty, du har jobbat på mejeriet i 15 år.
Det hade stannat utan din hjälp, och det vet Max Turner om.
Du är för rar.
Det är nåt jag måste berätta.
-Jag... -Varsågod.
Tack.
Är allt bra, Betty?
Ja, allt är bra.
Kakor är inte med i min nya diet,
men jag kan inte motstå dina chocolate chip crunchies.
En kan väl inte skada?
Hur går det med din nya diet?
Bra. Jag har bara gått upp 1,5 kilo.
Gått upp?
Det är inte så illa. Den förra dieten fick mig att gå upp tre kilo.
Tack.
-Ron är här. -Ron är här.
Dagens Specialiteter
-God morgon, Hannah! -Hej, Ron.
Hur är det idag?
Max borde köpa en ny lastbil till dig. Det lät som den skulle explodera.
Den håller ett tag till.
Så länge jag kör långsamt och undviker att bromsa in för hårt,
så duger den.
Skriv under där, där, där, och en signatur där.
Ni har sån tur. Jag önskar att jag hade en nära killkompis.
Vi började inte som vänner.
Snälla.
-Du körde över min fot med din cykel. -Vi gick i ettan, det var en olyckshändelse.
Jag bad om ursäkt och gav henne mitt äpple från lunchlådan.
Det var sött.
Och det var början på en livslång vänskap.
Tjejerna är här.
Tjejerna?
Bara ett par damer som träffas varje morgon för att fika
och diskutera vårt samhälles hälsa och välstånd.
Skvaller.
Så kan man kalla det.
Jag såg Claire Rogers köra förbi imorse kl. 02.00.
Och vet ni vem som mer bor på min gata?
-Borgmästaren. -Nej.
Och hans fru är bortrest och hälsar på sin syster.
Folk har ofta sin favoritkaka, en de väljer över alla andra.
Men jag tror inte att folk väljer sin kaka. Jag tror att kakan väljer personen.
Mina damer.
-Underbara citronkakor. -Underbara citronkakor.
-Ingefärsdrömmar till dig. -Tack.
Och jag har nåt till dig, Poppy. Ja, duktig vovve. Hon är rar.
-Och änglakyssar. -Tack.
Mina favoriter.
Hur kan du komma ihåg våra favoriter, Hannah?
Det är mitt jobb att minnas. Vad pratar ni tjejer om?
-Inget. -Inget särskilt.
Vi småpratar bara lite.
Jag vet att det här samhället har tur
som har så kloka vördnadsvärda kvinnor som håller efter oss.
Hej! Det vanliga, tack.
Hej! Jag vill beställa en äppelpaj till imorgon.
Jag ska ha den i ugnen när jag visar Evelyn Simpson
vad jag gjort med hennes vardagsrum.
Hon kommer älska det. Du har utsökt smak.
Jag vet, men Evelyn älskar monokromt.
Allt i hennes hem måste matcha. Rosa gardiner, rosa möbler, rosa mattor.
Det såg ut som om en flaska Pepto-Bismol hade exploderat i vardagsrummet.
Därför anlitade hon en professionell inredare.
Sant, det ser jättebra ut.
Diskreta gråa och bruna toner och en aning Tiffany-blått.
Det låter jättefint.
Tack.
Herregud, Andrea, hur kan du gå i de där?
Jag är en professionell kvinna.
Folk förväntar sig att en affärskvinna ska framstå på ett visst sätt.
Hur framstår de här?
Det kvittar. Du bryr dig inte om hur du ser ut.
Det lät fel. Jag menar, du föredrar bekvämlighet före stil.
Förresten, mamma har gått med i Romanklubben.
-Hur många klubbar ska hon gå med i? -Det kvittar.
-Är hon upptagen försöker hon inte fixa oss. -Det är sant.
Jag borde gå vidare. Ses vi på middag ikväll?
-Självklart! Det är måndag. -Vi ses.
Hej, Hannah.
-Hej, Bill. -Hej.
-Andrea var precis i butiken. -Ja, jag stack innan hon vaknade.
Ja, jag såg att du pratade med mr Martin imorse.
Nån välte hans brevlåda igen.
Han sätter upp den, sen välter nån den.
Det verkar som om nån kör förbi i en bil, lutar sig ut, välter den.
-Jag skulle leta efter nån med bra sving. -Låter rimligt.
Förresten, de stulna cyklarna var precis där du misstänkte.
De återlämnas till sina ägare idag.
-Underbart. -Ja.
Hur visste du att det var den nye trädgårdsmästaren?
Jag tänkte att det måste vara nån med tillräckligt stor bil
för att ta alla cyklar från gatan utan att nån märkte det.
Vi ses på middagen ikväll.
Där är Hannah! Hannah, hallå!
Hej, mamma.
Du känner väl alla damerna?
Sarah, Donna, Karen, min granne mrs Rhodes?
Trevligt att se er allihop. Vad står på schemat idag?
Vi läser romaner allihop.
Idag diskuterar vi handlingen och karaktärerna.
Men ni har alla olika böcker.
Det spelar mindre roll.
Och de röda hattarna?
Ja, Röda hattar-klubben träffades precis före Romanklubben,
så vi tog bara med dem.
Då får ni ha det så bra.
Jag har fler leveranser, så ses vi på midagen ikväll.
Vi ses ikväll. Hannah, angående ikväll...
Stressa inte, om du vill hem och byta om efter jobbet.
Och snälla, putsa och bränn de där kängorna.
-Jag gillar dem. -Snälla.
Du ser ut som om du precis kommer från jobbet.
Det gör jag.
Är det mjöl i håret?
Ja, det är det nog.
Jag tappade en femkilossäck med mjöl.
Det blev en stor röra.
Och Claire hade visst ingen tur med
att sälja en ny klänning till dig heller.
Nej, men nu inser jag varför hon insisterade så!
Mamma, vem har du bjudit in?
-Jag tänker bara på dig. -Va?
Nej.
Gå, bara.
Andrea, din syster är här!
-Sluta! -Sluta själv!
Det var inte min idé, men han verkar vara snäll.
Hannah.
Det här är dr Norman Rhodes, min grannes son.
Han har precis flyttat hit för att ta över sin fars praktik.
Han är tandläkare.
Hej, dr Rhodes. Trevligt att träffas. Jag kände din far. Jag beklagar.
Tack.
Jag ska göra klart middagen och låta er båda lära känna varandra.
Om det gör saken bättre så sa inte min mamma heller nåt.
Nån borde påminna dem om att vi är vuxna.
Det hade nog inte gjort nån skillnad.
Vi kan fly härifrån.
Ja, det kan vi.
Men då hittar de oss och tvingar oss att lära känna varandra.
Sant.
Norman, Hannah har en magisterexamen.
Hon var så här nära att doktorera.
Men hon kom hem för att hjälpa mig när min make hade gått bort.
Sån är hon, lojal och hängiven till familjen.
Som en schäferhund.
Hon driver även ett företag.
Och hon kan baka.
Hon gör en chocolate chip cookie crunch som inte är av denna värld.
Men fråga inte om receptet, för det är hemligt.
-Cornflakes. -Okej.
Du kan väl berätta om din nya tandläkarpraktik, Norman?
Det är inte mycket att berätta än.
Jag träffar bara pappas patienter och presenterar mig,
försöker bygga upp en ny rörelse.
Det är ju perfekt!
Hannah vill säkert visa dig runt och presentera dig för alla.
Nej, Hannah har redan gjort tillräckligt.
Hon äger bageriet, socker leder till hål, så...
Han är så rolig.
Visst är han jätterolig?
Du vet, vi har bra tänder i vår familj.
Det har ni.
Hej, mamma.
Ja, Norman är väldigt trevlig.
Om jag ska träffa honom igen? Han är här. Vi planerar bröllopet.
Ja, jag skämtar.
Hej då, mamma.
Varför tycker alla att jag måste hitta en man och stadga mig?
Jag trivs bra med mitt liv. Jag bakar kakor, jag umgås med dig.
Nej, det låter inte alls patetiskt.
Mjölken är nästan slut. Ron är sen.
Ron kommer aldrig sent. Där är han.
-Var är han? -Jag har ingen aning.
Okej. Ron, vad är det som tar sån tid?
Ron?
Hej, Ron.
Behöver du...
HANNAH'S COOKIE JAR BAGERI OCH CAFÉ
Hjälp!
Berätta vad som hände, vad du såg och hörde.
Jag var i butiken när jag hörde Rons bil komma och baktända.
Och när han inte kom in direkt efteråt,
gick jag ut för att se varför han dröjde.
Är det säkert att det var det du hörde? En baktändning, och inte ett pistolskott?
Det kanske var ett pistolskott. Tror du att jag hörde det ske?
Ja, så kan det ha varit.
Hade jag gått ut tidigare kanske jag hade sett personen.
Jag hade kanske kunnat förhindra att det skedde.
Eller så hade du själv kunnat bli skjuten.
Varför skulle nån göra så mot Ron?
Jag vet inte, men jag tänker ta reda på det.
Jag fick ett telefonsamtal från borgmästarens kontor.
De kanske ringer in en mordutredare från Minneapolis
som hjälper till med utredningen.
Så han kanske har ett par frågor till dig.
Okej.
Du tror väl inte att personen är kvar här?
Jag menar, vi svävar väl inte i fara?
Nej. Fortsätt med dina leveranser.
Det är viktigt för stan att hålla kvar lugnet och fortsätta som vanligt.
Okej.
Det är inga barn på lekplatserna, och gatorna är övergivna.
Folk är vettskrämda över att en mördare går lös.
Du tror inte att det är nån härifrån, va?
Jag vet ingen man eller kvinna i den här stan som kunde göra det.
En kvinna? Tror du att mördaren kan vara en kvinna?
Det vet man aldrig.
Eller kanske en svartsjuk flickvän.
Kanske, jag vet inte.
Kanske Rons flickvän kom på honom när han vänstrade med en annan kvinna och...
-Jag är rätt säker på att Ron var singel. -Nej, han var med sin flickvän idag.
Verkligen?
-Ja. -Vem är hon?
Jag vet inte. Jag såg dem inte. Ron kommer innan mig.
Jag lämnar alltid en mugg snabbkaffe framme till honom.
Imorse stod det två frigolitmuggar på disken
och den ena var det rosa läppstift på.
Det kanske är hon som är mördaren. Hon stod där i mitt kök.
Sakta i backarna.
-Var är frigolitmuggarna? -I containern.
-När hämtar de soporna? -Kl. 17.00. Hur så?
-Ursäkta, är allt bra där inne? -Ja, jättebra, tack.
Okej! Ja!
Om du behöver hjälp finns det nog ett härbärge
-omkring tre kvarter. Om du går... -Va?
Nej, jag är inte hemlös.
Jag letade bara efter en sak.
-I soporna? -Ja.
Nej. Ursäkta, vem är du?
Inspektör Mike Kingston.
Från Minneapolis. Hej, jag är...
Nej, förlåt. Jag hörde att de skulle ringa dig,
och, hur som helst, jag är Hannah Swensen, från bageriet.
Det var jag som hittade Ron.
Bra. Ja, jag behöver prata med dig.
Hur väl kände du offret?
-Han var en jättenära vän. -Pojkvän?
-Nej. -Inte din typ?
Nej.
Han var en toppenkille som arbetade hårt.
Han jobbade 60-timmarsveckor på Cheery Cow-mejeriet,
och Max Turner är hans chef.
Han är rik, men rätt snål, och ville inte köpa en ny lastbil till Ron...
Så du tror att Max Turner är mördaren?
Nej, det sa jag inte.
Nej! Det var faktiskt det jag ville säga,
att jag inte tror att nån i Eden Lake kan ha gjort det.
Vid rätt omständigheter är alla kapabla att begå mord.
Det är ett hemskt sätt att se på livet. Jag föredrar att se det bästa i folk...
Därför är du bagare och jag mordutredare.
Det är mitt jobb att se det värsta i folk.
Du verkar passa för ditt yrke.
Får jag fråga hur det går med utredningen?
-Nej. -Nej?
Vänta lite. Nej, jag får inte fråga, eller nej, du berättar inte?
Jag får inte diskutera en pågående utredning. Jag kom hit för att prata med kökskvinnan.
Mr LaSalle kom visst hit med en leverans imorse.
Edna, kökschefen på skolan,
sa till mig att Ron kommer kl. 06.00 varje morgon,
men imorse hade han tydligen med sig nån
för det stod två kaffemuggar på disken,
och på den ena fanns det läppstiftsavtryck.
-Så, Ron hade flickvän? -Inte vad jag vet.
Men han var din gode vän, så du skulle väl ha vetat om det?
-Ja... -Vet du vad?
Tack för hjälpen, men nu tar jag över.
Vänta lite, jag dök i en container efter den här.
Jag var försiktig, och satte inga fingeravtryck på den.
Det här är inte CSI: Las Vegas. Det är en riktig mordutredning.
Vi har att göra med en farlig förbrytare.
Ja, men det här är Eden Lake, och jag känner invånarna.
Cookie Jar är en mötesplats.
Det är dit folk går för att prata, och jag lyssnar, hör saker.
Det var så jag hjälpte Bill luska ut vem som stal cyklarna.
Och eftersom du bakar kakor och pratar med kunderna
tror du att du kan komma in i en mördares hjärna?
Det säger jag inte. Jag säger bara att folk pratar med mig.
Folk litar på mig.
Och Ron var min gode vän och... Strunt samma!
Jag hade gärna gett dig mitt kort.
Tack.
Och välkommen till Eden Lake.
Han var oerhört irriterande.
Marcherade stöddigt in i stan och sa att vem som helst kunde vara mördaren.
Visst, det kan ju ha varit mrs Binklow från frisörsalongen.
Det kanske var Edna från skolan. Det kanske var du. Var det du?
Jag vet att det inte var du, för du är min söta katt.
Ja, det är du.
Jag vet.
-Hej, Rhonda. -Hannah!
Hannah Swensen i min skönhetssalong? En sensation.
Jag ville ställa dig en fråga om läppstift.
Jag visste att den här dagen skulle komma. Vi sätter igång.
-Sätter igång? -Ja! Med din förvandling!
Nej, nej. Jag har bara en fråga till dig.
Svaret är ja.
-Ja? -Ja! Foundation gör skillnad.
Säljer du det här läppstiftet?
Pretty Girl Cosmetics Passion Pink? Nej. Ser du hur det smetade ut sig?
Vårt läppstift? Smetsäkert.
Men om jag ville köpa det här, var skulle jag hitta det?
Det är inte din färg, Hannah. Du är vinter, det där är en sommarfärg.
Sätt dig ner
och låt mig visa kvinnan inom dig
som så gärna vill komma ut.
Fin benstruktur.
-Tack. -Vi måste göra nåt åt håret.
Så du gillar inte Passion Pink-läppstiftet?
Jag gillar egentligen inget från det märket.
Jag skulle inte kalla det för vulgärt, men inte heller för stilfullt.
Känner du till nån som gillar Passion Pink?
Det finns bara en kvinna i stan som kommer undan med att bära det,
Danielle Watson.
Tränarens fru?
Vet du vad? Jag har inte tid med det här. Jag måste till kyrkan.
Nej. Det finns alltid tid för skönhet.
Skönhet är tidlöst.
Begravningen är över. Gå i frid. Må Herren vara med er alla.
Familjen ber er träffa dem för lätta förfriskningar i allrummet.
Raring, jag vet att Norman är här, och jag uppskattar att du försöker,
men, raring, lite räcker långt.
Mamma, nej.
Inte nu, mamma.
Hannah.
Vad är det, Danielle?
Det är en begravning. Då gråter man.
Självklart. Det är hemskt, det som hände med Ron.
Ja.
Hade du träffat honom nyligen?
Nej, inte direkt.
Vi slutade med hemleverans, så jag sprang inte på honom så ofta,
men du får ursäkta, min make väntar på mig
Danielle...
Vet din make om att du var med Ron tidigt den morgonen?
Nej.
Boyd var bortrest och besökte sin mamma i Cypress.
När kom han tillbaka?
Vid omkring kl. 20.00 samma kväll.
Varför var du med Ron den morgonen?
Jag tror inte att du har med det att göra.
Det skulle jag vanligen hålla med om,
men en mordutredare som heter Mike Kingston är i stan,
och han är fast besluten att lösa mordet på Ron, och han försvinner inte.
Hannah, nej. Berätta inte för nån.
Kom.
Hade du en affär med Ron?
Fick Boyd reda på det och blev arg och...
Och vad då? Dödade honom?
Tillbringade du natten med Ron?
Ja. Men det var inte som du tror.
Jag känner Ron från AS.
Anonyma Spelmisbrukare?
Ja. När Boyd var borta ville jag desperat gå på kasino.
När jag kom dit
var Ron redan där på parkeringen och delade ut AS-broschyrer.
Och utkastaren gillade inte det, så de började bråka,
och Ron bröt av en tand.
Jag tog hem honom till sig och la is på hans svullna käke.
Och sen pratade vi hela natten.
-Det är sant. -Jag tror dig.
Jag är så ledsen över vad som hände med Ron,
men du får inte berätta för nån om Ron och mig.
Polisen måste få veta vad som hände. Du måste berätta för dem.
Snälla.
Jag ska göra mitt bästa för att hålla ditt namn utanför.
Lovar du?
Jag lovar.
Raring, förlåt att det tog...
Hej! Där är du ju.
-Norman, hej! -Hej.
Jag gillar din nya look.
Ja, tack.
Kände du Ron?
Ja, han var en patient.
Kom Ron till dig morgonen han mördades?
Ja, det gjorde han faktiskt.
Får jag fråga varför?
Han hamnade tydligen i bråk på kasinot och fick en käftsmäll,
och kom till min mottagning morgonen därpå utan att ha bokat tid,
precis när jag öppnade,
och jag gav honom en spruta med Xylocain mot smärtan,
men han tog sig inte tid att laga tanden.
Varför inte?
Han ville inte bli sen med leveranser,
och att han redan var sen till Cookie Jar, till dig.
Hade du en patient efter honom?
Frågar du mig om jag ett alibi? Måste jag kan berätta var jag var?
Nej, självklart inte. Jag var bara nyfiken.
Jag följde inte efter Ron till baksidan av din butik och sköt honom.
Nej, för jag hade en patient precis efter honom.
Verkligen?
Ja. Det var din mamma.
-Min mamma? -Ja, hon kom in för en tandblekning.
Hon kom faktiskt in precis när Ron gick.
Hon vinkade farväl till honom.
Du kanske kan fråga henne om du inte tror mig.
Det är inte det. Du verkar vara en jättetrevlig man.
Självklart tror jag dig.
Du är en jättetrevlig kvinna.
Jag tillbringar gärna mer tid med dig, om...
Gärna det.
-Verkligen? Så bra. -Ja.
Titta förbi imorgon. Jag kan putsa dina tänder.
-Jag... -Det var ett konstigt erbjudande.
Jag dejtar inte så ofta.
Jag tror att du gör mig nervös, bara.
-Gör jag? -Ja.
Lunch, då? Vi kan luncha.
Ha picknick eller nåt, lära känna varandra.
Jag lovar att inte prata om tandhygien.
-Det låter perfekt. -Bra.
Inspektör Kingston.
Miss Hannah Swensen, ute ur containern.
Det var fint av dig att komma på Rons begravning.
Om du bara visste hur ofta mördare kommer på begravningar
för att ta del av utredningen.
Jag borde ha anat att du kom hit bara för det.
-Trodde du att kakorna lockade? -Nej.
De är förresten väldigt goda.
Tack. Vad hände med muggen jag hittade?
Fingeravtrycken var alldeles för utsmetade av soporna.
-Så du har inget. -Det sa jag inte.
En hemlös man sågs i gränden samma morgon mordet skedde.
Det är en återvändsgränd.
Men Vincent är harmlös.
Han går bara och samlar burkar och flaskor i gränden.
Om det går bra för dig
sköter jag mitt jobb och följer upp det.
Självklart, gör det.
Jag pratade med din pojkvän.
Min pojkvän?
Han berättade om kasinot och hur mr LaSalle slogs med utkastaren...
Dr Rhodes är inte min pojkvän!
-Jag bara antog det. -Du gör ofta det, va?
Antar saker? Fick du lära dig det på polisskolan, att anta saker?
För jag antar att du borde vara ute och hitta personen
med riktigt motiv.
Om du vet nåt om utredningen
förväntar jag mig att du berättar.
Självklart skulle jag det. Du är inspektören, som du ständigt påpekar.
Och vad vet jag? Jag är bara bagare.
Vi skickar ut kakorna till dig,
gratulerar till vinsten i Månadens kakaklubb, mrs Watson.
Har du familj i Eden Lake?
En son.
Är han tränare för skolans basebollag? Vad trevligt.
Har du sett honom på sistone?
Inte på en månad. Det var tråkigt att höra.
Nej, så klart. Tack för din tid. Ha en bra dag.
Hannah? Har vi en Månades kakaklubb?
Bara när det är absolut nödvändigt.
Där är kakkvinnan.
-Jag har med mig kakor till er. -Tack, miss Swensen.
Vinner ni den här veckan också?
Vi ska försöka.
-Speciellt du, med din berömda sving. -Ja, det är min signatur.
Jag vet.
En sving kan slå ut en brevlåda på första försöket.
Hur visste du...
Du borde nog erbjuda dig att laga brevlådan.
Du kanske kan erbjuda dig att hjälpa mr Martin städa gården.
Ja, ma'am.
Kör hårt.
Jag tror att hon är synsk.
Okej, ut på fältet med er. Kom igen.
Killarna uppskattar säkert godsakerna,
men var snäll och stör inte min träning.
Det ska inte ske igen, tränare Watson.
Tränaren, hur är det med din mamma?
Varför undrar du det?
Inget särskilt. Jag hörde att du hälsade på henne förra veckan.
Det gjorde jag. Hon mår bra.
Vilka goda nyheter.
Ron och Danielle tillbringade natten ihop.
Danielles make, tränare Watson, vet möjligen om att de gjorde det,
men han ljög om att ha hälsat på sin mor.
Så han kan ha dödat Ron, förbannad av svartsjuka.
Ron hamnade i slagsmål med utkastaren på kasinot,
och utkastaren kan ha dödat Ron.
DAGENS SPECIALITETER
Danielle-Tränare W-Utkastare RON
Jag borde nog dela med mig av infon till den där allvetande inspektören.
Det här är ett av mina favoritställen.
Jag vet. Jag frågade din mamma var du helst äter.
-Vad mer berättade min mamma för dig? -Inget.
Att du gillar röda rosor, och att du en dag blir en underbar fru till nån.
Ja, det låter som min mamma.
Det känns bra att skratta efter igår, va?
Ja.
Rons begravning, den rörde upp konstiga känslor i mig.
Mot Ron?
Nej, inte alls. Mot den hemska person han jobbade för.
-Max Turner. -Ja.
Min pappa lånade pengar av Max.
Max väntade till precis nån månad innan min pappa skulle betala av lånet,
och aktiverade en klausul som lät honom driva in det och ta mina föräldrars hus.
-Det hade jag ingen aning om. -Ingen hade det.
Jag fick föra över pengarna till Max en dag före deadline.
Räddade du dina föräldrars hus?
Tja...
Norman, du är verkligen en snäll man.
Jag har blivit inbjuden till Woodleys fest på fredag.
Du borde absolut gå. Ta med dig visitkort.
-Du får många nya patienter där. -Toppen.
-Nå? -Nå?
Eftersom det står klart att vi båda är väldigt snälla,
tänkte jag att du kanske ville göra mig sällskap på festen.
-Sällskap? -Som på en träff.
Det är då två människor tillbringar tid tillsammans utanför jobbet.
Är det ett ja, eller...
Ja, Norman. Det är det.
Okej.
Nej, jag dömer inte, mamma.
Jag frågar bara om du lät bleka dina tänder.
Norman sa att du var där morgonen då Ron mördades,
och du såg honom gå när du kom, så jag undrade...
Ja, jag har träffat Norman igen. Han bjöd med mig på Woodleys fest.
Och jag tackade ja.
Mamma.
TRIPLE PINES KASINO
Miss Swensen. Jag är Paul Kassen, föreståndaren.
Du insisterade på att få träffa mig. Får jag fråga varför?
Det är lite pinsamt.
Det här är ett kasino. De flesta saker här är pinsamma.
Låt mig börja med att säga att vi inte kan ge dig pengarna tillbaka.
Nej, det är inget sånt.
Min bror var här i tisdags kväll och det urartade lite.
Han hamnade i slagsmål med en av dina utkastare.
Mina föräldrar mår jättedåligt. De skickade mig för att be om ursäkt.
Han mår bra.
Han fick en blåtira, ett par rivmärken, men inget allvarligt.
Bra. Kunde han avsluta sitt skift?
Nej, men det hade inget att göra med slagsmålet.
Hans fru fick värkar och han fick skynda till sjukhuset.
Jag skulle vilja be honom om ursäkt personligen.
Jag har bakat kakor till honom. De är formade som pokermarker.
Bekräftade föreståndaren utkastarens historia?
Följer du efter mig?
Lägger du dig i min utredning?
Nej. Jag såg bara till att utkastaren inte följde efter Ron hem och dödade honom.
Vet du att han inte gjorde det?
Hans fru ringde och han åkte till sjukhuset för att hon skulle föda.
Men han kunde ha stannat till, skjutit Ron och sen åkt vidare.
Det är sant. Så jag tänkte åka till sjukhuset och kolla.
Det har jag redan gjort.
Sköterskan sa att han kom strax efter midnatt
och inte lämnade sin frus sida på två dagar.
Berättade de allt det för dig?
Ja. Och jag behövde inte ljuga om vem jag är.
För jag är en riktig mordutredare, ingen bagare.
Det avgör väl saken?
Ja.
Jag fick reda på att Max, Rons chef,
även är lånehaj.
-Det visste jag. -Hur kunde du veta det?
Jag har bott här i hela mitt liv och visste inte om det.
Jag förstår. För att du är inspektör, och jag bagare...
Du är en bagare som är alldeles för insyltad.
Det finns en kallblodig mördare där ute, och om han får reda på att du spårar honom
kan han komma efter dig.
Jag ska säga dig att jag är fullt kapabel
att ta hand om mig själv.
Så det är tillbaka till tränare Watson.
Hej, Claire. Jag är i desperat behov av en liten svart klänning.
Underbart.
Och du vet när man inte kan sova, och kör runt i stan hela natten?
Mrs Houser tror att du har en affär med borgmästaren.
Fred Miller?
Äckligt.
Så nästa gång du måste passera mrs Housers hem kl. 02.00,
ska du nog vinka till henne.
Det ska jag.
Nu, angående den lilla svarta klänningen.
Tack. Välkomna till festen.
Hej, Hannah. Och du måste vara dr Rhodes.
-Ja. Hej, trevligt. -Välkomna till oss.
Hannah, kakorna och tårtorna är utsökta som vanligt.
Tack så mycket, mrs Woodley.
Kalla mig Judith.
Ni måste vara det vackraste hemmet i hela Eden Lake.
Det har vi.
-Tack. Ha det trevligt på festen. -Tack.
-Hejsan. -Hej.
-Vad snygg du är. -Tack.
-Norman. -Hej. Hur är det?
-Hej. -Hej.
-Ursäkta mig. Vad? -Gillar du honom?
-Ja, han är en väldigt snäll man. -Ja, det är han.
Och inspektören Mike är också supersöt, eller hur?
Kanske, men väldigt självbelåten. Han tror sig vara bättre än andra.
Han är jättesmart.
Bill sa att han är kårens yngsta inspektör.
Han insinuerar att jag har pojkvän.
Först sa han att Ron var min pojkvän,
sen trodde han att Norman var min pojkvän.
-Vad är det? -Jag känner igen minen. Du gillar honom.
-Det sa jag inte. -Det behöver du inte.
Du rodnar. Jag klandrar dig inte. Han är väldigt stilig.
Han har en vigselring på sig.
Hans fru dog förra året. Det var därför han kunde komma hit.
Han vill komma bort från stan för att påbörja nåt nytt
och ville kolla in Eden Lake.
Jag känner mig hemsk. Jag har varit så taskig mot honom.
Var snällare. Han är singel och snygg, och kanske flyttar hit.
-Hej. -Hej.
Vi är tillbaka.
God kväll, miss Swensen. Dina kakor är en stor hit, som vanligt.
Tack. Kalla mig Hannah.
Det är ett par extra silverfat som jag inte använde.
Jag kan komma förbi med dem om nån dag.
Tack.
Hannah Swensen? Är det du?
Hej.
Jag kände knappt igen dig.
Hur är det, Benton? Det var länge sen.
Det är jättebra.
Mina föräldrar ville att jag skulle komma på deras fest.
Jag såg att du hade öppnat ett litet bageri. Vad roligt för dig.
Ja, det är jätteroligt. Hur är det på Wall Street?
Du måste fortfarande vara smartast i stan.
Det har gått bra för mig i New York, men jag har flyttat hem nu.
Menar du det?
Jag tyckte du sa att du aldrig skulle flytta tillbaka.
Du sa nog att grisar skulle flyga innan du...
Jag kände att min Yale-examen gjorde sig bättre med DelRay-företagen.
Min pappa vill att jag tar över familjeimperiet en dag.
Ursäkta, jag ser nån jag måste prata med.
Hur är det, Danielle?
Hej. Det är bra, tack.
Hur går det med Boyd?
Bara bra.
Jag vill tacka dig för att du inte sa nåt till nån om mig och Ron.
-Jag vet inte hur länge till jag kan... -Jag kom ihåg en sak.
Vid mejeriet, när Ron hade lastat lastbilen,
gick han till ladan för att prata med sin chef,
men han sa att Max var där inne och grälade med nån.
Sa han vem det var?
Nej, han sa bara att Max var där inne och pratade med nån,
och han verkade inte vara glad.
Märkte du nåt annat, som en bil i närheten?
Nej... Jo, jag såg en bil.
-Vilken modell? -Ingen aning.
Den var liten och mörk, blå eller svart, kanske skogsgrön.
Nåt specifikt du minns om den bilen?
Den hade skidställning på,
för jag minns att jag tänkte att jag inte hade skidat på flera år.
Det är bra. Liten, mörk med skidställning.
Om du kommer ihåg nåt mer, hör av dig till mig.
-Självklart. -Okej.
Betty? Du ser strålande ut.
Ursäkta, du skrämde mig. Jag la av med dieten.
Jag tänkte fråga om Max var här.
Hur så?
Jag undrade bara.
När inspektör Kingston förhörde mig häromdan
sa jag att Max var på Tri-States Smörtillverkar-konvent i Wisconsin...
-Men? -Nu är jag inte lika säker.
Han skulle checka in på Eau Claire Inn på onsdagsmorgonen,
men gjorde aldrig det.
Jag har ingen aning om vad som kan ha hänt honom.
Betty, vet du vem Max träffade
väldigt tidigt på tisdagsmorgonen?
Ingen. Jag har ingen aning.
Det kanske har nåt att göra med Max andra affärer.
Att han lånar ut pengar till folk?
Bland annat.
-Max har många fiender. -Jag förstår.
Man blir inte så rik som Max bara på att sälja grädde och smör.
Han är en haj när det gäller att rycka upp misslyckade affärer
och pantövertagande av fastigheter och att göra vinster.
För Max handlar allt om pengar.
Om du ska frossa rekommenderar jag djävulskakan.
Tack. Djävulskakan...
Andrea, jag har letar överallt efter dig.
Jag hör hemma i ett sånt här hus.
Skulle jag inte passa bra i ett sånt här hus?
-Ja. -Jag skulle behöva renovera det, så klart.
Modernisera det. Chintz är så gammaldags.
Okej, hör på.
Det är nåt skumt på gång med Max Turner.
Han saknas, och jag tror att det har nåt att göra med mordet på Ron.
Var är Bill?
Trafikstockning på landsvägen. Bill åkte för att ta hand om det.
Okej. Då är det väl upp till oss.
-Oss? -Ja. Vi måste hitta honom.
Vi? Har han ingen fru eller nån som letar efter honom?
Följer du med eller inte?
Okej, visst. Då åker jag själv. Och det blir ensamt, mörkt, och läskigt.
Okej, visst. Vad manipulerande du är.
Jag lärde mig från den bästa. Mamma. Kom igen.
Okej, okej.
Du har mitt ord, Benton.
Jag kan dra ut visdomstanden och du känner knappt nåt.
Bra. Okej.
Ring mig.
Hej. Får du lite nya affärer?
-Ja, det är en bra fest. -Bra.
Ja, det är en underbar fest. Jag mår bara inte så bra.
Jag har huvudvärk. Jag borde gå.
-Vad synd. Jag hämtar våra jackor. -Nej.
Min syster Andrea sa att hon kör hem mig.
Så du kan stanna och ha roligt och fixa fler kontakter.
Jag tänkte att Judith Woodley
behöver bleka sina tänder.
Visst.
Okej, jag tänkte, vad sägs om lördag kväll, kanske?
-Middag och film? -Det är en dejt.
-Bra. -Hej då.
-Tack, vi sticker. Kom. -Okej.
-Tänk om Max sover. -Då väcker vi honom.
-Varför är vi här? -Ett vänligt hembesök.
Kl. 22.00 på en lördagskväll?
Du kan ge honom inredningstips.
-Det är sant. -Kom igen.
Ta det lugnt.
Det är ingen hemma. Kom.
-Vart ska du? -Vi kollar garaget.
-Hjälp mig upp. -Seriöst?
Ja, ge mig bara ett lyft. Redo?
-Ja. -Ett, två...
Hans bil är borta.
-Gick det bra? -Ja.
-Okej, kom. -Okej.
Nu då?
-Mejeriet ligger i närheten. -Det är nog stängt för kvällen.
Men vi åker dit ändå
för du sätter upp reglerna och du är min chef.
-Jag älskar att vara storasyster. -Sluta.
Det är ett hål i det här fönstret. Det ser ut som ett kulhål.
Du har morbid fantasi.
Det är ingen här. Det börjar bli läskigt. Vi bör nog gå.
Vi kan inte gå redan. Vi måste hitta Max. Kom igen, han måste vara här nånstans.
-Vi borde nog inte göra det här. -Vi gör det för Ron. Kom nu.
-Andrea. -Vad?
Det här är hans bil. Max bil.
Vad är det för bagage?
Vi måste hitta honom.
Han är här. Han är här nånstans. Kom, Andrea. Leta vidare.
Max?
Max Turner?
Max?
-Ser du honom? -Nej, jag ser bara kor.
Max Turner!
Hannah, han är inte här. Vi åker hem.
Jag går inte in dit. Jag ringer Bill nu.
-Vad är det som händer? -Jag saknar täckning.
-Ja... -Har du...
Vad gör ni här?
Jag... Vi... Vi hittade Max.
Han är där inne. Han är inte vid liv längre.
Han... Va?
Vad är det med dig och lik?
Här uppe.
Ta hit din utrustning, Steve.
Hur vågar du dra hit Andrea?
Ingen drog mig nånstans. Jag insisterade på att följa med.
För att göra vad då?
Se efter min syster.
Du tyckte att det var en god idé att komma hit i mörkret,
bryta dig in på mejeriet och bara hoppas på att inte bli dödad?
-Jag tänkte inte... -Nej, du tänkte inte alls.
Du försatte dig själv och din syster i fara. Nu är de två mordoffer.
Vill du bli det tredje?
Jag är världens värsta människa. Bill hatar mig.
Jag ljög för den enda dejt jag har haft på månader. Min syster tycker att jag är galen.
Jag har varit hemsk mot stackars Mike.
Och jag undanhåller information i en mordutredning.
Vad är det med mig?
Vem är det?
Din mamma!
God morgon.
Jag är på väg till en fastighetsförsäljning.
Jag tror att jag idag kommer att hitta lite Wedgwood,
kanske även en soppterrin. Jag känner mig tursam.
Blockerade du dörren med en stol?
Nej, jag städade bara golvet.
Nej, det gjorde du inte.
Din syster berättade vad som hände igår kväll.
Hannah, du måste sluta med det här.
Du kommer att skrämma bort alla tänkbara män
om du fortsätter hitta lik, raring.
Jag mår dåligt över mordet på Ron, det gör vi alla, men...
Raring, vad är det?
Jag har verkligen ställt till det, och alla hatar mig.
Jag vet inte vad det är för fel på mig.
Det är inget fel på dig.
Du är smart, talangfull och en vacker tjej.
Du kan göra vad som helst om du bara ger dig i kast med det.
-Men... -Inga men.
Du behöver bara lösa det.
-Hur då? -På samma vis som du alltid gör.
Du behöver kavla upp ärmarna och rensa hjärnan och gå ut i köket.
Du hittar alltid ett svar.
BAKA
När man tappar greppet är det bäst att gå tillbaka till grunden.
Om man håller sig lugn och tyst och fokuserar på bakningens mekanik,
faller alla svar snart på plats.
Är du ensam?
Letar du efter nån att dela ditt liv med?
Sluta leta efter den perfekte partnern, och fokusera på att vara en perfekt partner.
Om du gör det hittar den personen dig, och hittar i dig, en partner för livet.
Det här är dr Kärlek som påminner dig om att ett liv utan kärlek bara är ett halvt liv.
Hannah.
Hej. Jag kom för att be om ursäkt.
För vad då?
För så många saker att jag inte ens vet var jag ska börja.
Jag känner dig inte så väl, så jag visste inte vad du gillade.
Jag gjorde en jordgubbs-cheesecake och lite schackrutor,
och en frukttårta, och en babka.
Ursäkta, vad är en "babka"?
Det får du se.
Tack. Jag får nog en insulinchock om jag äter ens hälften av dessa.
Jag vet, men det är enda sättet jag kan be om ursäkt på.
Tack ska du ha.
Var det allt?
Väntar du dig att jag ska äta allt själv?
-Tja... -Kom. Jag köper en kaffe till dig.
Ja, här är det.
Skämtar du? Det här är otroligt fint. Jag älskar det.
Jag springer här varje dag. Jag visste att du skulle gilla det.
Vackert.
Jag gillar inte riktigt att bo på hotell,
men det är tillfälligt tills fallet är löst.
Och vem vet vad som händer sen?
Jag vill hitta ett nytt ställe att bo på.
Det är ett av skälen till att jag tog det här uppdraget.
Jag hoppas att du gillar vår stad.
Med undantag av de två morden
är det faktiskt rätt fridfullt.
-De här är jättegoda. -Tack.
Jag beklagar det där med din fru.
Det måste vara svårt.
Jag var inte säker på att jag skulle kunna gå vidare,
men livet fortsätter med eller utan en själv,
så jag beslöt mig för att resa mig och fortsätta.
Det har du rätt i.
Varför berättade jag det? Jag pratar aldrig om det.
Vi hittade en del ledtrådar på mejeriet.
Det hade avlossats två skott, från två olika pistoler.
En kula hittades i Max, den andra satt i stolen.
Två olika pistoler? Varför skulle mördaren använda två olika?
Jag har ingen aning.
Men rapporten visade att samma pistol användes för att döda både Ron och Max,
och kulan som hittades i stolen var från en helt annan...
...pistol.
Vad är det?
Du delar information med mig om utredningen.
Jag kan ärligt talat inte få grepp om dig.
Det är som om du ligger steget före mig i fallet.
Jag kanske underskattade dig.
-Jag är bara en bagare. -Ja.
Den smartaste, trevligaste bagare jag har träffat.
Vad fint sagt. Gjorde det ont?
Sanningen är den,
jag tror att om jag ger dig den här infon, på nåt plan,
förhindrar den dig från att gå ut och själv försöka hitta den.
Men betyder det även att du litar på mig?
Bara lite?
Ja.
Men mest av allt försöker jag hålla dig utom fara.
Jag försöker hålla dig trygg.
Jag gick igenom Max Turners kassaskåp, och killen lånade ut massor av pengar.
Han utnyttjade massvis med folk.
BEVISFÖREMÅL 35
Är det här en lista över folk som Max lånade ut pengar till?
Ja. Bill och jag ska följa upp vart och ett av dem.
Boyd Watson är med på listan.
Jag antar det. Hur så?
Jag kan ha information om fallet.
Ursäkta mig.
Inspektör Kingston.
Ja.
Jag kommer direkt.
Jag har en ledtråd jag måste följa upp. Ville du berätta nåt?
Det kan vänta.
Jag går tillbaka till bageriet, det är bara ett par kvarter bort...
-Säkert? -Ja, självklart.
Men tack för...
Danielle, det är Hannah. Vi måste prata.
Ring mig så fort du hör det här.
Vi måste lämna tillbaka faten till Woodleys.
Vissa av dem användes inte.
Jag lägger dem i min bil och tar med dem imorgon.
De har inte betalat fakturan.
Du kanske kan fråga om den när du är där?
-Det gör jag. -Okej.
-God natt. -God natt.
Hej, du har kommit till Watsons. Lämna ett meddelande.
Danielle, det är Hannah igen. Ring mig så fort du hör detta.
-Betty? -Ja.
Kom in. Vad är det?
Jag vet att du har en katt,
och undrar om du kanske vill adoptera Bootsey.
Hon är en väldigt snäll flicka och är rumsren.
Det är nog med pengar i kuvertet
för att täcka hennes utgifter för 20 år till livstid.
Vad är det, Betty?
Det är för hemskt för att säga högt.
Börja från början. Berätta allt.
Kvällen innan jag kom hit för att hämta kakorna
sköt jag Max Turner.
Han var en hemsk man.
Jag stannade där i många år för att jag älskade mitt jobb.
Vi tillhandahöll en tjänst för samhället.
Sköt du honom genom fönstret?
Han skickade mig ett mejl där han skrev att jag fick sparken. Vem gör så?
Jag hade jobbat för honom i 15 år. Jag gav mitt liv till företaget.
Han sa att de skar ner, och jag...
Sköt du mot honom när han satt i sin stol?
Ja.
Stolen där han sitter hela dan och kritiserar mig och bossar runt mig.
Hur ska jag hitta ett nytt jobb som 62-åring?
Sen kom jag ihåg att jag hade min pappas pistol.
Han hade gett mig den för beskydd.
Jag hade aldrig ens hållit i den tidigare.
Och nu måste stackars Bootsey komma och besöka mig i fängelset.
Om du tar med henne för att hälsa på mig.
Betty, du dödade inte Max Turner.
Du sköt mot hans stol, men han satt inte i den.
Gjorde jag inte?
Jag gjorde inte det.
Jag måste prata med Mike Kingston.
Han är mordutredaren.
Han kommer att vilja ställa dig ett par frågor och se på din pistol,
men det är inte så illa som du tror.
Här.
Jag vill aldrig se den mer.
Tack.
Danielle, har du inte fått mina meddelanden? Vi måste prata.
Jag är ledsen, jag är väldigt upptagen.
Det är lite tidigt på dagen för solglasögon. Jag kommer in.
-Danielle... -Han gjorde det inte.
Han kan inte ha dödat Max.
Du måste sluta försvara honom.
Boyds mamma sa att hon inte har sett honom på en månad.
Hon berättade även om att hon vann kaktävlingen, så du har
ringt henne, och vet om det med.
Visste du om att Boyd lånade pengar av Max Turner?
Va?
Nej. Det är så många räkningar
och han får inte så mycket betalt för att vara tränare, men vi klarar oss.
Han kanske såg dig med Ron.
Och han är skyldig Max pengar.
Vilken bil kör Boyd?
Han kör en svart Honda.
Jag behöver titta på den.
Ingen skidställning.
Han är en så bra man.
Jag kan inte tro att vi ens skulle tro att han kunde...
Jag är så lättad.
Jag kan inte beskydda dig längre. Ringer inte du polisen, gör jag det.
Jag vet att jag borde ha berättat om Danielle och Boyd tidigare.
Jag är så ledsen.
Boyd förnekar att han hade nåt att göra med morden på Max och Ron.
Han medger att han inte var hos sin mamma, men säger att han var och fiskade.
Va?
Fängelset är fyllt med folk som säger att de är oskyldiga.
Jag tycker så synd om Danielle.
Jag hade ett långt samtal med Betty. Hon gav ett vittnesmål.
Jag tror inte att hon är en fara för samhället.
Inte jag heller, men ska hålla ett öga på henne,
och jag insisterade på att hon skulle jobba med en terapeut för att lösa en del saker.
Det tycker jag låter bra. Vad medkännande av dig.
Man kan nästan kalla det för rart.
-Det måste ha varit allt socker du gav mig. -Kanske.
Vi kanske kan ta en kaffe
och många fler desserter nästa lördag kväll?
-Gärna det. -Bra.
Jag har inte varit på dejt sen jag förlorade min fru,
men jag skulle väldigt gärna vilja lära känna dig.
Detsamma.
Och jag vill gärna visa dig runt i Eden Lake.
Det är så vackert här.
Jag har redan sett riktig skönhet i den här stan.
-Miss Swensen. -Säg Hannah. Hur är det?
Det är stressigt. Städar ännu upp efter festen.
Jag kom bara för att lämna faten som jag inte använde.
Vi ställer dem i köket.
-Städar du helt ensam? -Ja.
Men det var så många som hjälpte till under festen.
De var bara här för kvällen.
-Verkligen? Jag trodde att det var en stab... -Hannah Swensen.
Vad gör du här?
Hej, Judith. Jag kom för att lämna faten och hämta min check från festen.
Melinda, miss Swensen och jag dricker te i sällskapsrummet.
Ja, mrs Woodley.
Följ med mig, så skriver jag en check.
All vår konst är utlånad till ett museum i Minneapolis.
Det är en liten filantropisk gest. Du förstår.
Självklart.
När man äger fin konst måste man vara villig att dela den med allmänheten.
Det måste man.
Det är bara ett par kakor kvar från festen.
Min make och Benton gillar dem säkert
efter country club-besöket.
Det låter bra. Man kan frysa in dem också.
Vad bra.
Hur mycket är jag skyldig?
220 dollar.
Jag blev glad över att se att Benton har kommit hem.
Det är rena nöjet att ha honom här.
Det gick så bra för honom på Wall Street, som du vet.
Att uppfostra en så framgångsrik son är en bedrift.
Du har mycket att vara stolt över.
Din mamma är säkert stolt över dig med.
-Varsågod. -Tack.
Jag är strax tillbaka.
Herregud.
Hallå?
-Andrea, det är Hannah. Är du hemma? -Ja, jag gör mig färdig.
Jag är så chockad över Boyd. Man lär visst aldrig känna folk.
Lyssna på mig. Hitta listan som Bill har
över folk som Max har lånat ut pengar till.
Se efter om Woodleys är med på den.
Woodleys är svinrika.
Varför behöver de ett lån?
Kolla bara, och ring mig sen. Tack.
Ska vi dricka vårt te nu?
Tack, Malinda. Det var allt.
Slå dig ner.
Wedgwood. Så vackert.
Min mamma samlar på dem.
Hon åker till antikaffärer och fastighetsförsäljningar, och letar...
Så sött.
Det här är en vackert tillverkad servis som såldes under begränsad tid på 1800-talet.
Nej, var snäll och rör den inte.
De här kakorna är utsökta. De är mina favoriter.
Dolda hemligheter.
Jag kallar dem för det eftersom det är ett körsbär gömt inuti varje.
"Dolda hemligheter". Det var smart.
Jag tror inte att personen väljer kakan.
Jag tror att kakan väljer personen.
Tricket är att när kakan kommer ut ur ugnen,
måste man linda den runt körsbäret för att se till att den stannar.
Jag bakar inte.
När kom Benton tillbaka till stan?
Han flög hit förra veckan. I tisdags, tror jag.
Hämtade du honom på flygplatsen?
Nej. Jag antar att det var butlern.
Han hämtade honom nog i Bentleyn. Hur så?
Lustigt, jag såg inte Bentleyn när jag kom.
Det finns bara en silverfärgad Bentley i hela Eden Lake.
Den är på service, med våra Rolls. Varför undrar du?
Du vet hur jag är. Nyfiken.
Jag undrade till och med om den svarta bilen på uppfarten.
Den lilla svarta bilen på uppfarten är Malindas.
Använder Benton den när han är i stan?
Varför skulle Benton använda hembiträdets bil?
Jag vill inte vara otrevlig, men jag har mycket att göra idag.
Så jag är rädd att jag måste be dig gå.
Ursäkta mig.
-Hallå? -Hej, det är jag.
Det finns inga Woodleys på listan, men en J Devonshire.
Det är Judiths flicknamn, va?
Ja. Ja, tack.
Kom och hitta mig när som helst.
Vi kan prata om din beställning.
Va?
Hannah?
Hannah.
Tack.
-Hej. -Hej.
Är Hannah här?
Nej, hon är ute på ett ärende.
Kan du hälsa henne från Mike?
Du kan väl slå dig ner, inspektören, så kommer jag med paj och kaffe.
Hannah är strax tillbaka.
Okej. Det låter bra.
Blir blåbärspaj bra?
Det blir helt fan...
Jag fixar det här.
Vart åkte Hannah?
Hon skulle lämna tillbaka några fat till Woodleys.
Hon är nog strax tillbaka.
Trevligt att du tittade förbi,
men ring i förväg nästa gång.
Självklart. Jag vill säga hej då till Malinda innan jag går.
När jag tog samtalet sa jag åt henne att ta ledigt resten av dan.
Hon jobbar så hårt.
Ursäkta att jag frågar,
men varför lånade du pengar av Max Turner?
Ursäkta mig?
Det fanns en lista över alla som Max lånade ut pengar till.
Den hittades i hans kassaskåp när han hade mördats.
Det var länge sedan.
Benton hade problem på arbetet.
Han hade förlorat pengar på aktier,
och hans kunder var inte glada, så jag hjälpte honom att få ett lån.
Men varför ett lån?
Varför gav du inte bara Benton pengarna själv?
Inget av det här angår dig, och jag tycker att du ska gå nu.
Var befann sig Benton den morgon då Ron och Max mördades?
Som jag redan har sagt, han satt på ett plan från New York.
Har han kvar boardingkortet?
Det skulle hjälpa till att dra bort misstankarna från honom.
Mördaren sitter i fängelse.
Och varför skulle nån misstänka min son för ett så hemskt brott?
Kan han bevisa att han satt på planet, då har det här samtalet aldrig ägt rum.
Okej. Jag ska hitta boardingkortet.
Varsågod.
Lisa. Är Hannah här?
Nej, hon åkte till Woodleys för att lämna några fat.
-Är allt okej? -Hej.
Jag vet inte.
Hannah ringde för att fråga om Woodleys var på Max lånelista.
Jag sa att Judith Woodley stod där under sitt flicknamn,
och hon sa: "Tack, kom och hitta mig."
Men hon la inte på, och jag hörde dämpade röster,
men jag vet inte var hon är eller med vem hon är.
Malinda.
Malinda, är du här?
Malinda?
Här är det. Jag antar att det löser saken.
Det bekräftar Bentons alibi. Ursäkta att jag ställde de frågorna.
Det verkade bara som om bevisen var överväldigande.
En mördare behöver ett motiv.
Vilket motiv skulle min son kunnat ha för att mörda nån av de männen?
Konsten på väggarna på festen var inhyrd, eller hur?
Ursäkta?
Och bilarna är inte på service. De har sålts, eller hur?
Hur vågar du?
Vanligen serveras mina kakor på fat i finsilver,
och i år var de i nysilver.
Benton kanske saknar motiv, men det gör inte du.
Hur visste du det?
Jag var inte säker förrän du tog fram pistolen.
Det visade sig att Benton inte var nån finanstrollkarl ändå.
Det borde jag ha anat.
Han är svag precis som sin far.
Varför mördade du Max Turner?
Jag lånade en miljon dollar för att täcka Bentons förluster
och använde DelRay Industries som säkerhet.
Och Max hotade med att driva in lånet.
Han skulle ta allt, och det kunde du inte låta ske.
Girighet har alltid varit den mannens svaghet.
Det var ett rent nöje att utplåna Max Turner.
Jag kunde ju inte ha några vittnen, så jag fick döda din vän,
vilket inte var roligt alls. Det vill jag poängtera.
Vi kan säga till polisen att du var desperat...
Det kommer att ge mig en annan slags njutning att utplåna dig.
Jag gillar inte snokare.
Judith, snälla, tänk bara på konsekvenserna av att göra nåt sånt här.
Om du bara tänker igenom det...
Vill du dricka upp ditt te innan jag dödar dig?
Det är inget äkta Wedgwood. Det vet du, va?
Och exakt hur skulle du kunna veta det?
Ett trick jag har lärt mig av min mamma.
De flesta vet inte om att
Wedgwood satte dubbla tillverkningsmärken på undersidan av locket.
Ska vi se efter?
Som sagt, bara ett märke.
Släpp! Släpp!
Nej, nej. Okej.
Vi lär visst inte avsluta vårt te.
Okej...
Mamma.
Vad gör du? Lägg ner pistolen.
Jag gör det här för dig, Benton, för oss, för familjen.
Nej, det gör du inte. Du förstör namnet Woodley för alltid.
Lägg ner pistolen.
Hur många gånger har jag fått rädda dig ur problem?
Våra pengar är det enda som fick dig krypande tillbaka från New York.
Du har fel, och har tydligen tappat förståndet.
Vi hade inte varit i den här situationen om du...
Om du hade investerat klokt, och lyssnat på mig.
Det är inget jämfört med vad du gjort.
Pappa berättade om misstankarna mot dig, men jag trodde honom inte förrän nu.
Släpp vapnet.
-Nej. -Lägg ner pistolen, mrs Woodley.
Lägg ner den.
Nej.
Mamma.
Det är över.
Lägg ner pistolen.
Herregud.
Hur visste du att du skulle komma hit?
Jag kom till din butik för att säga att Boyds historia höll,
han fiskade verkligen när han sa att han var hos sin mamma.
Jag känner mig så taskig som misstänkte honom.
Alla ledtrådar ledde dit.
Men utredningsarbete är farligt.
Du inser att du var väldigt nära att bli dödad.
Jag vet. Du har rätt.
Du är inspektören, jag bagaren. Nästa gång ska jag vara försiktigare.
Ursäkta, nästa gång?
Bäst att jag håller ett öga på dig.
Ett dubbelmord.
Herregud. Eden Lake blir sig aldrig likt.
Jag ska göra en stor italiensk middag till min farfar på lördag kväll.
Hoppas att du kan komma.
Gärna det, men jag har en dejt på lördag.
Herregud.
Jag tror att jag har två dejter på lördag.
Värst vad du var populär, då.
Ja. Jag är väl det.
Bakning är en metafor för livet.
Man måste följa ett recept för lycka
genom att lägga till lika stora delar pålitliga ingredienser,
blandat med nyskapande kryddor,
för att kunna skapa en kaka som är tillfredsställande, söt,
och fylld med äventyr.
Översättning: Mattias Backström